Татко, повика ли ме?
И Хьон, седни тук.
Отсега нататък
ще живееш тук.
Хората мислят, че учиш в чужбина.
Предполагат, че не си в Корея.
Това е единственото решение за момента.
Трябва да те предпазя от света, както и да предпазя света от теб…
Добре. Колкото до уроците, ще учиш с мен.
Ще започнеш отначало, заедно с мен.
Какъв е светът, как живеят нормалните хора,
полека ще учим всичко това.
Баща ти вярва ли ти?
Има деца, които са красиви по рождение.
На тях им казват: "Колко си хубав"
и те стават красиви.
Други се раждат глупави или стават глупави,
защото им говорят: "Колко си глупав. Толкова си глупав."
Обаче има и такива, които са чудовища по рождение.
Хората ги виждат като чудовища,
така ги наричат и те се превръщат в чудовища.
Как те нарича баща ти?
Как те възприема той?
Не си ли любопитен какво ми каза онзи човек?
Не се ли чудиш какво му обещах?
Тате, трябваше да ме питаш,
преди да ме наречеш чудовище,
преди да ме заключиш на това място!
Трябваше да ме попиташ!
Не гледам така на теб.
Всичко това е, за да те защитя…
Не.
Аз
искам да пораснеш добър.
Не.
Не прекаляваме ли? - Това е проста процедура.
Ако пропуснем няколко пъти, ще излезе, че той ни разиграва.
И Хьон, там ли си?
И Хьон, поиграй си с мен.
И Хьон!
Притесних се, че няма да дойдете днес.
Мамка му…
Не знам дали не си полудял най-накрая,
но щом си ни чакал…
Какво е това? Остави го!
Хвърли го настрани! Побързай, остави го!
Какво му стана?
Няма пулс.
Мъртъв ли е? - Не знам.
Изглежда диша, но не усещам пулс! Не бие!
Бързо!
Ей, вие двамата също трябва да дойдете с нас.
Добре.
Не е мъртъв, нали?
Не може да умре от драскотина на врата.
Кървенето не е силно.
Наистина нямаш пулс. Как го правиш?
Това е една от тайните ми.
Още като дете трудно се усещаше пулса ми от тази страна.
Нарича се анатомична мутация.
Това е страхотно. Имаш ли и други тайни?
Имам една много голяма тайна. Не като тази.
Но първо ми кажи ти. Сега е твой ред.
Е… каква е твоята тайна?
Защо не пийнем чай, преди да си тръгнеш?
Ами И Хьон?
Няма да го видиш никога повече.
Никой няма да го види повече.
Татко!
Какво става?
Лош човек е дошъл да ни убие.
Тате! Тате!
В този ден загубих баща си.
Изчезна и по-малкият ми брат Мин.
Мин!
Мин! Къде си?
Мин! Мин!
И ето че се появи дупка в паметта ми.
Не помниш нищо?
Не помня.
Не за инцидента.
Не помниш ли нищо от случилото се преди това?
Не знам дали е временно
или спомените ти няма да се върнат никога.
Но важното е, че няма нужда насила да възвръщаш паметта си.
Нека това се случи по естествен път.
Всъщност, има нещо, което помня.
Мисля, че синът ми е чудовище.
Какво дете бях?
Какво направих,
че баща ми ме смяташе за чудовище?
Точно така. Какво дете бях?
Дано срещна с някой, който ме е познавал тогава.
Но колкото и да го мисля, има само един човек.
За какво ли сме си говорили тогава?
Помня някои неща, други забравих, а някои неща помня изкривено.
Такива са спомените ми.
По повод излизането на книгата ви в Корея,
ще кажете ли нещо на корейските си читатели?
Може ли да споделя нещо лично преди това?
За да го публикувате.
Със сигурност ще го публикуваме.
В книгата си споменавам човек,
който ми разказа за "критичния период" в израстването.
Всички животни преминават през критичен период.
Времето, когато мозъкът им расте и се развива.
А аз го наричам създаване на душата.
Ако този човек е жив, искам непременно да го срещна отново.
Трябва да проведем един разговор.
Да не би това да е първата ви любов?
Опитвам се да си възвърна спомена за убиеца.
Затова му изпратих съобщение.
Щом аз не мога да го намеря, той трябва да дойде при мен.
Може би този, който започна отново тази приключила история,
не е той,
а аз.
ПОМНЯ ТЕ. ЗДРАВЕЙ, ЧУДОВИЩЕ! = Епизод 2 =
Толкова съм уморена.
Ей, момиче! - Стресна ме!
Това къща ли е или кофа за смет?
Донесе ли храна? - Да.
Обичам те, лельо.
Знаеш, че много те обичам, нали?
Само кимчи ли?
Жалко.
Да си го взема ли?
Само посмей.
Изглежда вкусно.
Прибери го в хладилника. - Добре.
Тръгваш ли?
Аз съм зает човек.
Онзи негодник се появи.
Негодник? Кой негодник?
Знаеш го. И Хьон.
И Хьон.
Когото преследваше?
Думата "преследваше" звучи зле.
Да сме ясни. Негодникът, когото следвам и наглеждам.
Разпозна ли те? - Дали ме е познал? Да бе!
Винаги съм съжалявала, че не учих езика по-старателно.
Речникът ми с думи не е достатъчен, за да опиша този идиот.
Разбирам.
Това е същото, както аз да не мога да опиша
колко е мръсна къщата ти. - Именно.
И какво ще направиш?
Какво искаш да кажеш? Засега ще го наглеждам.
Защо просто не се разкриеш?
Не съм сигурна дали е приятел или враг.
Има само едно нещо, за което съм сигурна.
Той е единствената ни връзка с И Джун Йонг.
Още ли мислиш за него? - Толкова съм уморена. Писна ми.
И Джун Йонг, благодаря, че приехте да направим интервю.
Аз съм И Джонг Мин.
Първата среща на баща ми с И Джун Йонг.
Не бъдете толкова нервен.
Няма да ви убия тук, професоре.
В крайна сметка, той го уби.
И все пак, И Джун Йонг,
къде си в момента?
Патрулираме.
Чакай, това не е ли онзи човек?
Освен травмата на лицето и наркотиците,
начинът на смъртта е същият като при жертвата от случая в Бангбе.
Ти отиде да разследваш на местопрестъплението.
Забеляза ли нещо необичайно там?
Може би нещо като подпис? - Подпис?
Споменах ти по-рано за онзи негодник, който дойде на местопрестъплението…
Един момент.
Да, Ча Джи Ан е.
Моля? Появил се е?
Да. Благодаря ти.
Тръгвам. Този безсрамник се е появил на местопрестъплението в Бангбе.
Бинго! Хванах те!
Разкажи ми после още за него. Интересно ми е.
Когато кръвното ти е ниско.
Чуеш ли за него, ще вдигнеш кръвното.
Приятна работа.
Това е моят подпис.
Искам да се подписвам така, И Хьон.
Доста е добър. - Наистина ли?
Възможно ли е Мин да е жив?
И възможно ли е да е някой,
който познава Мин или знае историята ни?
Пиронът е закован наскоро.
Няма избелели петна по тапета.
Мебелите и другите картини не си пасват с новата картина.
Значи са избрани от друг човек или са подарък.
Подарък… от убиеца?
Днес със сигурност те хванах.
Къде е той?
Трябва да има причина, за да дойде на местопрестъплението.
Какво ли е търсил?
Изглежда като нещо, което съм виждала преди.
Искаш по тази картина да открия кой е художникът?
Ти си бог в света на изкуството. - Именно. Така казах, обаче…
Това тук е Корея.
Съученици сме и в Америка си говорим неофициално,
но съм по-голям от теб.
В Корея възрастта е важна. Спри да ми говориш на ти!
Възможно е художникът да е анонимен.
В такъв случай, поне проучи
канала за продажба, галерията и купувача.
Добре, но говори на корейски, ще е по-добре.
Прекалено късно е.
Трябваше да са намерили подписа му или вече да има трето убийство.
Убийство ли? Да не разрешаваш убийства и тук?
Моля ви за съдействие, професоре. Така става ли?
Да приема ли? - Познаваш Чонг Сън Хо, нали?
Той е професор тук и иска да изнесеш специална лекция.
Не го окуражих. - Става, съгласен съм.
Наистина? Понякога си съгласен с нещо?
Късметлия е.
Приемам, за да компенсирам отказа ми да сътруднича.
Боже, какво правим тук?
Мислех, че разговаряме,
но дори не знам за какво си говорим.
Нима сме си говорели някога нормално? - Какво?
Обади ми се, когато го откриеш.
Да намеря човек само по една картина…
Помня, че ми дължиш доста услуги.
Трябва да ми се отплатиш, когато имаш възможност.
Да говорим официално!
При първата и втората жертва е използвал нерегистрирани телефони.
Сигналите им са блокирани, за да е невъзможно да се проследят.
Наблюдаваме близките на жертвата,
но не подозираме никой от тях.
Запознат е с методите ни и резултатите от разследването.
Още ли нямаме отговор на молбата за сътрудничество?
Не успя ли да го убедиш с чара си?
Не съм го използвала още.
Какво се случва в мозъка ни, когато извършваме престъпление?
Да вземем за пример убийство за застраховка,
често срещано в Корея.
Съпругът се нуждае от пари, защото е фалирал.
Решава да убие съпругата си.
Прави застраховка на нейно име и се чуди как да я убие.
Търси в интернет, притеснява се, но прави перфектен план.
Остава да го приведе в действие.
Нахъсва се:
"Планът ми е перфектен, затова не се тревожи".
Терзае се:
"Ако имах тези пари, можех да си платя дълговете".
Какво решение ще вземе? Как мислите?
О, не! Помощ!
Спри! Спри се!
Пазете се от пътя ми!
И отговорът е? - Какво?
Какво решение ще вземе?
Нали затова се изпързаляхте дотук, за да отговорите на въпроса?
Решението, което ще вземе…
Ще се съгласи, че това е добър план. - Грешно. Няма да се съгласи.
Все пак си остава плах и притеснен. Но може и да не го хванат.
Накрая надделява орбитофронталният кортекс.
"И двете мнения са верни, но ще взема тази страна".
Вместо да слуша гласа на слабата съвест,
решава да послуша гласа на силната воля.
Обмислянето приключва.
Предстои изпълнението на престъплението.
Смърт!
Според невропсихологията, централната нервна система,
и невроните в тези… - Негодник!
Не могат да възпрат желанието за насилие.
Дойдох на лекцията без разрешение, но защо ме наказваш толкова дълго?
Трябва да си по-широкоскроен. Не съм ли права?
Не трябва ли да ловиш престъпници?
Защо се размотаваш като вървиш след мен?
Не вървя след теб.
Случайно чух, че изнасяш лекция и ето че се оказах…
в този район.
Прав си! Вървя след теб.
Защо? - Моля за съдействието ти.
Само това? - А ако не е?
Мисля, че имаш скрит мотив. - Какъв скрит мотив?
Помня… - Помниш ли ме?
Не, изобщо. Образът е наистина смътен.
Какъв негодник! Я стига!
Хайде да си сътрудничим, а? - Първо разкрий коя си.
Коя съм… Това е прекалено.
Добре де. Значи…
Аз съм…
Аз съм твой фен! Фен съм ти!
Мой… какво?
Станах ти фен, след като прочетох книгата ти и гледах интервюто.
Хайде да си сътрудничим, а? - Не искам!
Стига де! - Не искам.
Помисли поне 3 секунди. - Не искам. Не искам. Не искам!
Защо се прави на недостъпен? Така или иначе, ще го направи.
Заповядай!
Знам, че тайно си ходил на местопрестъплението в Бангбе.
Откри ли нещо? - Било е планирано убийство.
Знаем това.
И в Бангбе, и в Доха имаше лилави цветя.
Проучих цветарниците, но никой не е купувал тези цветя.
Ти си тук?
Лилавият цвят е израз на тъга или смърт.
Жената вероятно не осъзнава в този момент каква врата отваря.
Това е от "Проливен дъжд" ли е?
Мъртвите жени харесвали лилавия цвят.
Идва от гръцката митология.
Аполон и Зефир се влюбили едновременно в Хиацинт.
Хиацинт умрял заради тяхната ревност.
На мястото, където потекла кръвта му, поникнали лилави цветя.
Точно това цвете - хиацинт или още зюмбюл.
Жените умират заради мъже. Дали в митологията,
дали в миналото, или в настоящето.
Хиацинт е бил мъж.
Така ли?
Дори мъжете се влюбват помежду си…
Както и да е.
Изводът е, че извършителят…
Това не е случайно убийство.
Планирано е.
"Дойдох, за да те убия."
И после?
Какво друго откри?
Нищо. - Нищо ли?
Само два трупа не са достатъчни.
Няма ли трето убийство? Още не? - Още не!
За щастие.
Според цикъла, поредното престъпление трябва да се случи до няколко дни.
Очакваш още някой да умре?
Колкото повече трупове, толкова повече информация.
Какво чудовище…
Имам хипотеза. - Каква?
Това е само хипотеза. - Харесвам хипотезите.
Когато бях на местопрестъплението… - Влезе там незаконно…
Има нещо, което не разбирам.
Първата жертва е била задушена.
Освен белези от пристягане, други няма.
Има следи от наркотик. Вероятно е инжектиран от извършителя. Но защо?
Защо използва друг метод?
Психар? Защото е извратен?
Моето заключение е, че не е искал да оставя други белези по тялото.
Искал е да притежава безупречен труп.
Но…
И двата случая са еднакви, смърт от задушаване.
Но защо е използвал насилие при втората жертва в Доха?
Не е успял да потисне внезапния си гняв.
Почти същата височина, тегло, черти на лицето и настроения.
Сигурно наскоро се е подстригала.
Това е безсмислено.
Убил я е заради косата?
Тед Бънди е убивал жени, които приличали на годеницата му.
Този престъпник също следва модел.
Престъпникът убива различни хора, но в ума си той разиграва
едно и също убийство на един човек.
Това е подписът на убийството в Бангбе.
Посочва ни мястото на второто убийство.
Предупреждава, че ще убие. Предизвиква ни да го решим.
Той е уверен и дързък. Подигравка с разследващите органи.
При това доста издържана.
Дори не знаем, че това са кодове, които да разшифроваме.
Никой.
Какъв е този код? - Ами…
Семафорен код. Сигнал, използван от моряците.
Знакът за мир е произлязъл от него,
и е използван за обложка на албум на Битълс.
Елементарен код.
При декодираме получаваме географска ширина N 37.541506.
Следващият ред започва с 2, значи показва географска дължина.
Много ти приляга израза: "Главата ти е само за украшение".
Копеле…
Трябва да има същото и при второто убийство.
Може би е подобно съобщение или съвсем различен код.
Трябва да го открием.
Най-важно е къде нападателят открива жените, които предпочита?
Оглежда ги по улиците, или може би в клубовете?
Не е ли това?
Дали първата и втората жертви са били в болница, спа,
или при сватбен агент.
За да открие жени със сходни характеристики,
нападателят използва този начин. Освен това…
Ами предишните случаи? - Предишни?
Може да има неприключени, неразкрити случаи!
Ротацията е колкото пясъчно зрънце. - Каква ротация?
Мозъчната ти.
Така ли?
Защо се усмихнах?
Съжалявам.
Да потърсим стари, неразкрити престъпления,
със същите особености и подобни жертви.
Ако имаме късмет, може да открием грешки
в предишните престъпления на нападателя.
Добре, това има смисъл.
Наистина не ми се ще да слушам този негодник,
но… да го направим!
Ча Джи Ан ще потърси за подписа му,
Ън Бок ще търси потенциални жертви,
а Сънг Хун ще огледа неразкритите случаи.
А ти проверявай нерегистрираните телефонни номера и коли,
както и показанията на свидетелите.
Наистина не искам да слушам онзи негодник.
Бързо. Да тръгваме.
Нещо хубаво ли ти се случи в тоалетната?
Ето там, зад нас.
Докато идвах насам, чух да казват, че ти и аз сме майка и син.
После спореха дали сме двойка, по-възрастна жена и по-млад мъж.
Сигурно изглеждам добре. Да ида ли да им кажа,
че сме майка и син?
Дори да не си ми истински син, аз наистина те приемам като такъв.
След като вече си мислят така за нас,
нека ги убедим още повече, госпожице Хьон Джи Су?
Ти си много нахален, И Хьон.
Защо правиш това? По средата на семестъра си,
внезапно дойде в Корея, без да приключиш лекциите.
Какво е това специално разследване? - Получих имейл.
И заради този имейл…
Ще прегледам досието на И Джун Йонг, което засяга смъртта на баща ми.
Защо така изведнъж? Досега не си бил любопитен за това.
Нима?
Паметта ти се е върнала?
Още не. Има някои части и парченца.
Просто мисля, че това е мой дълг като брат и син,
да съм любопитен поне веднъж.
Смяташ ли, че тези случаи с жените
са свързани с И Джун Йонг? Затова ли дойде?
Не, просто исках да видя дали има нещо различно.
Няма досие.
Няма ли? - Полицейската система беше такава.
Едва от 3-4 години имаме архив за доказателствата.
Досиетата от по-рано липсват.
Разбирам. Добре, нищо не може да се направи.
Ще прегледам досието на И Джун Йонг, което засяга смъртта на баща ми.
1996 г. И Джонг Мин - смърт при инцидент
Покрий го завинаги, така че да не се появи на бял свят.
1996 г. И Джонг Мин - смърт при инцидент.
Да приключим за днес.
Не мога да го чуя.
Заспивай.
Най-накрая стана така, както ти искаше.
Спала съм цял час.
Трябва да съм полудяла.
Прозорецът. Прозорецът беше отворен.
Беше отворен и докато проучваха местопрестъплението.
Може да е бил е отворен по време на престъплението.
Ако тогава е духал вятър…
Да. - Намерих!
Жертвите са посещавали един и същ спа хотел.
Така ли?
Значи онзи професор беше прав.
Наистина започвам да го харесвам.
Прави каквото искаш, но си тръгни след срещата.
Ако убиецът работи в този спа хотел, може да се крие.
Добре се прави, Мин Сънг Джу.
Здравей.
Дойдох да намеря доказателство, за да заловя човека, който те уби.
Затова не ме разбирай погрешно и ми помогни.
Намерих подписа…
Звънях ти, но не отговори. - Казах ти как да го разкодираш.
Да, но тези кодове са много странни.
Кое им е странното?
N.37.30364.E126
Изпратих го на екипа и те го разкодираха, обаче…
Защо е Тебу-до?
Той каза нещо за яхти. Дали този път убийството ще е на яхта?
Може би.
Странно е изведнъж да се премества в океана.
Помислих си, че някой мозъчен гений трябва да го погледне.
Телефон.
Географски координати.
Глупаци. Координатите просто са били променени
от десетични градуси на градуси, минути, секунди.
Как така?
Докладвай ми като го намерите.
Както и да е, благодаря ти.
Тебанг? - Да.
Били градуси, минути и секунди. Оказа се, че сочат Тебанг.
Почти тръгнахме към плажа на Тебу-до.
Наистина харесвам този И Хьон.
Леле…
Имаме нужда от имена, които да сравним с мястото.
Дори някой от персонала на спа хотела да е замесен,
наша работа е да предотвратим трето нападение.
Потрудете се.
Какво ви води тук?
Може ли да видим записите от камерите?
Разкриването на лична информация…
Трябва ли да донеса заповед за един запис?
Колега!
Трябва ни името на клиент и адресът, на който живее.
Г-ца Ха Йон Джи се вписва в профила на професора, но е в отпуск от днес.
И двете жертви са починали, след като са взели отпуск.
Изпрати ми номера. Ще пя набера.
Ще се срещнем там.
Да.
Вдигни го, моля те, вдигни.
Ухаят добре, благодаря ти.
Вдигни го, моля те.
Хайде, отговори.
Ало?
Ха Йон Джи? - Да, кой е?
Направете ми услуга. Говорете ми естествено, сякаш сме приятелки.
Аз съм офицер Ча Джи Ан от полицията.
Какво има?
Не сте сама, нали?
Случайно да са ви подарили лилави цветя?
Невъзможно…
Добре, разбрах. Така ще постъпя.
Добре.
Стаята ми беше много тъмна, не влизаше светлина.
Но семейството ми обичаше да идва в моята стая.
Веднъж в стаята ми, баща ми…
И Хьон.
Помниш ли, че ми каза,
че си любопитен какъв ще съм като възрастен?
Любопитен съм… какъв ще станеш като възрастен?
Искам да видя.
По времето, когато слушаш това, аз ще изпълня обещанието си.
Вероятно вече ще съм до теб.
Превод: UFOgirl Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015